Der er noget helt galt med de her ærmer.
Franske manchetter. Man folder dem, og sætter manchetknapper i.
Oui, oui! Pardonez moi.
Det er som at skulle til skolebal.
Men det er desværre reklameeliten, jeg skal gøre indtryk på.
– Billy gør det ikke bedre. – Alle de andre havde kavalerer.
Hvorfor kom du forbi? Udover for at fortælle, hvor smuk jeg ser ud.
Jos mand er kommet. Han stod og ventede på hende ved postkasserne.
Jeg blev af med ham ved at sige, jeg aldrig havde hørt om hende.
Jo må være helt fra den af.
Hun ved det ikke endnu.
Det er Scott Michaels fra Michaels' Photography.
Vi har valgt en anden fotograf, men vi skal tænke på dig.
Hej! Sikken dag... Jeg har fået seks afslag.
Jeg vil et sted hen, hvor lydniveauet er højt og bedøvende.
Du skal ikke noget, vel? Godt, så går vi hen på Shooter's...
– Der er noget, vi må tale om. – Ikke noget med at tale i aften.
Her slutter den virkelige verden.
– Slør er så katolske! – Stå stille.
Terrence vil have et traditionelt bryllup. Det betyder slør og slæb.
Jane kunne have haft passagerer på sit slæb.
Lad mig lave lange ærmer. Jeg vil lave en rigtig brudekjole!
Ærmer er yt. Når bladene viser dem, er de passé. Det siger Kay.
– Og den lange ryg bliver flot. – Yt! Og du glemte indersømmen.
Jeg har tre uger til at sy den kjole, så...
Undskyld, jeg ville bare hjælpe. Jeg går.
– Du sagde, ingen forstyrrede dig... – Jeg må være mere tålmodig.
Hun er din søster. Søskende må gerne blive rasende på hinanden.
Det bliver værre og værre. Hun blander sig i mit arbejde –
– og forventer, at jeg ordner alt for hende.
Enhver anden havde du smidt ud.
Min bror og jeg var ligesådan. Vi skændtes altid.
Nu taler vi kun sammen til højtider. Vi er høflige og formelle.
– Det fungerer for min familie. – Men sådan vil jeg ikke have det.
Nogle gange er der ikke andet at gøre.
Hvornår får jeg et arbejde?
Ham Howard vidste knap nok, hvad der var for og bag på et kamera.
Og mine billeder "manglede glamour"!
Han forventede, jeg skulle lægge an på ham.
Jeg ved godt, der er krise, men...
Ti stille! Det her er vigtigt.
Nu har du igen den dér bekymrede mine...
Jeg så din eks–mand.
– Her?! – Jeg sagde, jeg ikke kendte dig.
Han gik sin vej.
Jeg må ud herfra.
Undskyld, men nogle gange har jeg lyst til en kinddans.
– Det gør ikke noget. – Hvem er det...?
Lucy, det er min... kavaler Billy Campbell.
Er det verdens mest talentfulde kvindelige direktør?
– Det kan ikke være den gifte. – Jeg er samboen.
Alison, du forbavser mig...!
Jeg forklarer det senere.
Bliver du aldrig træt af at forklare, at vores forhold er platonisk?
"Vi er ikke kærester, vi er ikke søskende..."
"... ikke homoseksuelle, vi bor sammen."
– Hun kunne lide dig. – Var du bange for at have mig med?
– Denne fest skal overstås. – Den bedste måde er at more sig.
– Elinor! – Danny, jeg hedder Alison.
Det vidste jeg da godt! Min dame kom ikke... Danny Baker, souschef.
Billy Campbell, kavaler.
Det er ham, jeg inviterede med.
– Jeg havde inviteret en pige... – Men hun kom ikke.
Vil du danse, Alison?
– Ja... – Vil du holde det? Tak.
– Er du stadig gift? – Det var nemmere at lyve.
Jeg ville søge om skilsmisse snart. Hvorfor sagde du ikke, han var her?
Jeg forsøgte jo!
Han har ledt efter mig, lige siden jeg rejste. Hvad skal jeg gøre?
– Jeg sagde, du ikke boede her. – Det hindrer ikke ham.
– Så gør jeg det. – Vi var gift i 4 år. Nogle var gode.
– Du gik uden at sige noget! – Ja, det gjorde jeg.
– Det var... – Lettere?
Det er vist bedst, at du går.
Det er mit problem.
Du ved, hvor jeg er.
Det er Beth. Det ved jeg godt...!
Fortæl, hvor han er. Hvor bor han?
– Her er du... – Ja... Vil du have en sidste drink?
Nej, tak. Har du noget imod, jeg går til en efterfest med Danny?
Alle skal derhen, og han har inviteret mig.
– Mor dig godt. – Tak skal du have. Vi ses senere.
Du har været en dejlig kavaler.
Hvor ser du godt ud, Beth! Sid ned.
– Sodavand... – Hvordan har du fundet mig?
Din far... Jeg fik det ud af ham til sidst.
Hvad vil du have?
Jeg kom bare for at sige det, du allerede ved: at det er forbi.
Vores ægteskab... det hele.
Jeg ved, jeg forlod New York pludseligt, men jeg var bange.
Det er rigtigt nok... Jeg er holdt op med at drikke, Beth.
Jeg hedder Jo igen.
– Jeg må gå. – Da jeg opdagede, at du var gået...
... gik jeg fuldstændigt amok. Jeg besvimede i parken.
Næste dag gik jeg hen på Moseby– klinikken. Jeg huskede brochuren...
Jeg holdt op. Tog en kold tyrker.
Klinikken fik mig til at erkende, hvor mange, jeg har såret.
Du og alle, der stod mig nær.
En del af terapien går ud på at forsøge at læge sårene.
Finde dem, jeg har såret og sige undskyld.
Det er derfor, jeg er her! Jeg er ikke kommet for at få dig hjem.
Jeg er her for at...
... for at sige undskyld for alt det, at jeg har taget fra dig.
Jeg er her kun i nogle dage.
Vil du spise frokost med mig?
Bare frokost.
– Du har sovet over dig. – Har jeg?
– Ja, jeg har! – Kay kommer også sent i dag.
Jeg må have tøj på.
Jeg ved ikke hvor endnu, så jeg ringer tilbage om det.
Ingen gaver... Ingen store gaver.
Ja, festen er en overraskelse.
Godt. Så høres vi ved senere.
Tegnestuen er perfekt! Vi kan sagtens lokke hende derhen.
– På Shooter's kommer andre gæster. – Jeg planlægger festen.
– Jeg vil bare hjælpe! – Jeg klarer det selv.
Indrøm, at du ikke har et lokale, og at du er desperat.
Okay. Find ud af, om Kays tegnestue er ledig.
Du er verdens bedste...! Han er bare så sød!
– Jeg lavede morgenmad til hende. – Store sager.
– Morede du dig i går? – Han talte kun om arbejde.
Der er intet værre end reklame–gale mennesker. Udover dig...
– Jeg er ked af det i går. – Det gjorde ikke noget.
Det var dumt af mig. Det indså jeg, så snart jeg var gået.
Men det var jo ikke sådan rigtigt. Vi er bare gode venner.
– Netop. – Du er sur.
Hvad forventer du?!
Jeg lejer smoking, fønner hår, fedter for din chef. Det var et stævnemøde.
Og du brændte mig af.
Du spurgte, om jeg var sur. Ja, det er jeg! Og nu skal jeg på arbejde.
Nu er du urimelig, Billy!
Det er urimeligt at kræve, at jeg ikke skal føle noget... Spørg ikke!
Lad mig hjælpe dig.
Der er meget, du kan gøre.
Hurtige skilsmisser...
Jeg mødte ham i går.
På hans hotel. Det er forvirrende, for han siger, han ikke drikker mere.
– Han har erkendt sit problem. – Er det derfor, du er forvirret?
Nej, men jeg kan ikke være ligeglad med én, jeg var gift med så længe.
Jeg kan ikke bare sige, det er forbi.
Hvem har bedt dig gøre det?
Jake... Jeg holder meget af dig.
Men det drejer sig om min fortid, og det er mit problem.
Terrence regner med 100 dollars per hoved, men det bliver mindst 150.
– Brændstof. – Tak.
– Synes du, det er for meget? – Ikke for Terrence.
– Hvad mener du med det? – Bare noget, jeg har lagt mærke til.
Du plejede at gøre nar ad luksus. Nu planlægger du århundredets bryllup.
Jeg må jo forandre mig. Hele mit liv vil forandre sig nu.
Hvad med dit gamle liv? Holder du op med at engagere dig socialt?
– Du ved vist intet om bryllupper. – Det har du ret i.
Når vi er gift, fortsætter jeg med alt det der. Bare vent og se.
Du må have haft det svært uden penge.
– Jeg arbejder som fotograf. – Gør du?
Jeg lever faktisk af det, du kaldte "en værdiløs hobby"...
Jeg undervurderede dig og ville lave om på dig.
Jeg kan ikke gøre det ugjort, men jeg kan sige, at jeg er ked af det.
Hvis jeg tilgiver dig, kan vi så komme videre?
– Ja, men hvordan? – Hver for sig.
Jeg står ved min beslutning.
Det bunder i, at jeg aldrig syntes, jeg var god nok til dig.
– Det syntes du ikke. – Jo.
Uanset om du var fuld eller ædru, så manglede du aldrig selvtillid.
Jeg ved bare, at jeg syntes, jeg var ufattelig heldig...
Og for det meste syntes jeg ikke, at jeg fortjente dig.
Det gjorde jeg måske heller ikke.
– Vi må komme over det her, Beth. – Jeg trives med mit nye liv.
Det ved jeg, og jeg er glad på dine vegne.
Jeg rejser på søndag, så jeg tænkte, at hvis...
... hvis du har tid, kan du måske vise mig byen.
Vi talte jo om at flytte hertil.
Efter fire års ægteskab fortjener jeg vel en eftermiddag?
– Hvad gør du? – Gennemser mønstre.
– Kay må have haft travlt i går. – Hun sagde, hun ikke kunne sove.
– Hvordan går lejlighedsjagten? – Den går.
Er det en manchet?
Gider du løbe ud og købe noget frokost til mig?
– Nja... – Ærinder er en del af dit job.
Jeg vil være her... hvis Kay eller en anden får brug for mig.
– Ja, jeg er med. – Blæs det nu ikke op til noget.
Jeg må arbejde, så gå hen og fedt for nogen, eller hvad du nu vil.
Nej, to Mu Shu og en rissuppe. Ja... Tak.
Jeg har ringet fem gange! Hun har ikke været hjemme hele dagen.
– Du vinder intet ved det der. – Jeg hader det!
Jeg må ikke presse, jeg må ikke sige noget! Nu gik det lige så godt.
Endelig havde jeg mødt den rette... Jeg har ikke været i seng med hende.
– Har du ikke? Du?! – Hold dog op.
– Jeg synes, det er fint. – Det var fint. Nu er jeg magtesløs.
Jeg mister hende måske!
Efter alle de kvinder, jeg har såret, fortjener jeg det måske.
Kvinderne har altid overtaget. Se bare på Simpsons!
– Hvor er folk som "Magnum"? – Sluk for tv'et!
Det er et... venligt hus.
Jeg har haft en dejlig dag. Tak, fordi du havde tid til mig.
– Jeg talte nok lidt for meget... – Nej.
Tak for ideen... At jogge.
Du sagde, det ville gøre mig klar i hovedet, men jeg tænkte i stedet.
– Jeg beder hende flytte i dag. – I dag? Mener du det? Allerede?
Du sagde, jeg måtte gøre noget, og nu gør jeg det!
Tidspunktet forbavser mig bare.
Jeg kan ikke holde det ud. Jeg har forsøgt, men fortiden gentager sig.
Det er fuldstændig, som da vi var små.
Hun var skrøbelig, da hun var lille. En mislyd i hjertet.
Det gik over efterhånden, men i flere år gik vi på tæer...
Syd udnyttede det til fulde. Hun blev vant til, at alt blev ordnet.
– Folk bliver voksne. – Ja, men hvordan?
Jeg kan stadig ikke have mit liv i fred.
Men hvis du ikke giver hende en chance, vil du fortryde det.
Jeg arbejder i aften. I skulle gå ud sammen og tale om det.
Hvis du føler det samme i morgen, så er det farvel til Sydney.
Ja, men du må love mig en ting.
På min fødselsdag i morgen, går vi ud uden hende.
Skal ske.
På æresord!
Skal du ud med ham? Jeg troede, han var en total galning!
Det var han, da han drak.
– Det havde jeg ikke ventet. – Jeg er endnu mere forbavset.
Stoler jeg på ham eller ej? Skal jeg give ham en chance eller ej?
– Du havde jo forladt ham... – Han er ikke den samme mand.
Nu er han den, jeg forelskede mig i. Før han drak og ville eje mig.
Jeg vil bare se, hvad der sker. Uden at have forventninger.
Gider du åbne?
– Hvordan går det, Jo? – Et galleri vil se hendes billeder.
– Herligt! – Ja, jeg er glad.
– Skal I til Janes fest? – Selvfølgelig!
– Jeg kan desværre ikke. – Det var en skam.
Jeg ville spørge dig, om vi skulle følges.
Beklager.
Så ses vi...
– Held og lykke med galleriet. – Tak.
Så er der det med Jake...
Et godt råd, Alison: Gå aldrig ud med en i huset.
– Hvordan får du Jane derhen? – Syd narrer hende derhen.
Her er adressen. Kl. 7 præcis. Kom ikke for sent! Vi mødes der!
– Husk kagen! – Skal vi tage kagen med?
– Jeg skal tage kagen med. – Vi går da altid sammen.
Det plejede vi, ja.
Så går vi sammen, men hver for sig.
Ja, sammen, men hver for sig. I aften er jeg måske heldig.
Det her burde vi have gjort fra begyndelsen.
Gå ud sammen, så vi kunne tale.
Det siger du altid, når du ikke er enig. Du forandrer dig aldrig!
– I lige måde. – Jeg har forandret mig.
Det er måske det, der er problemet. Du betragter mig stadig som et barn.
Du har altid gjort, som du ville. Mig, mor og far måtte tåle alt.
– Tre mod en. – Hold op. Det var din måde...
Og det er stadig din måde. Ærligt talt, så har jeg fået nok.
– Min skyld igen. – Det sagde jeg ikke.
– Det er altid min skyld! – Det siger jeg ikke!
Tror du ikke, jeg har hørt, hvordan du har beklaget dig til Michael?
Du kan ikke tåle, at det går godt for mig.
Hvorfor er der ellers sådan en spænding imellem os?
Fordi du forsøger at stjæle mit liv! Du har altid været jaloux på mig.
– Er jeg så frygtelig? – Du provokerede mig.
Du provokerede dig selv.
Det her var en fejltagelse. Nu går jeg hjem.
Skynd jer ind!
– Jeg tager en øl. – Gider du tage denne her?
– Nu kommer de! – Så er det nu! Kom, allesammen!
– Hvor er fødselsdagsbarnet? – Vi havde et skænderi...
– Du valgte et flot tidspunkt! – Hun begyndte.
Det tvivler jeg på. Vent her... Jeg finder hende.
Selv de bedste planer kan gå galt.
– Trænger du til en påfyldning? – Det hjælper ikke.
Du gør rigtigt i at lade Jo træffe sin beslutning i fred.
Hun hører kun på ham. Jeg har ikke sagt, hvad jeg føler!
Vi har begge været forvirrede. Men jeg tænker på hende hele tiden.
Og jeg glæder mig til at skulle se hende.
Det føles rigtigt, når vi er sammen. Jeg anede ikke, den følelse fandtes.
Hvor skal du hen? Du skal ikke jagte hende!
– Hvad gør han? – Hvorfor ikke? Det gør han jo.
– Hvem? – Har du tænkt dig at smide ham ud?
Og fri til hende? De har været gift længe! Hun kan ikke skride –
– eller gøre det forbi uden videre. Du må give hende tid!
Havde jeg vidst, vi tog motorcyklen, havde jeg taget mousse i håret.
Jeg har været oprigtig mod dig, siden jeg kom.
Jeg ville have, du skulle vide alt, hvad der var sket, siden du gik.
– Vi var ikke ærlige før. – Vi talte aldrig sammen før.
Er der en anden? Jeg ved, det ikke ville være for at såre mig!
– Det betyder ikke noget. – Det ved jeg, men...
Jeg må vide det, så jeg kan se, om jeg kan klare det.
Jeg har mødt en fyr i huset, men det er ikke alvorligt.
Han er meget forskellig fra dig. Sejere...
Se!
Her er ikke det mindste tegn på jalousi.
Har jeg så klaret prøven?
Vent...! Hun ved det allerede. Jeg var nødt til at fortælle det.
– I er frygtelige, men tak! – Tillykke, Jane!
Jeg vil tale med dig.
Du skal være ude i morgen aften. Vi betaler rejsen hjem.
– Fordi jeg ødelagde din fødselsdag? – Fordi det aldrig kommer til at gå.
Sådan er det. Jeg orker ikke at kæmpe imod længere.
Jeg tager af sted med det samme.
– Kunne du ikke sove? – Jeg troede, du sov hos din mand.
Den fortjente jeg vel. Jeg har ikke kunnet tale med dig, fordi...
... jeg ikke har haft noget at sige. Og det ville være uretfærdigt.
– Tænk ikke på det. – Du er vred.
Ja, det er jeg.
I tre dage har jeg ikke kunnet gøre eller sige noget. Bare se på!
Fordi det har alle sagt, at jeg skulle gøre.
"Vent, Jake... Pres hende ikke."
Jeg beklager, men sådan er jeg bare ikke!
Jeg har tænkt på dig...
... og jeg er rædselsslagen for, at jeg er blevet forelsket i en...
... som jeg mister, før det overhovedet er begyndt.
– Jeg skulle ikke være kommet. – Det er jeg glad for, du gjorde.
– Bare gå...! – Hvad skal jeg gøre?!
Skal jeg bare lade dig forsvinde?
Da du kom, sagde du, du ville se, om du kunne klare dig selv.
– Men når der sker noget, flygter du. – Nu er du uretfærdig!
– I lige måde! – Skrid ad helvede til!
Jeg tror, det handler om en underlig form for jalousi –
– og som sædvanligt blæser vi det totalt op.
Det er da dumt, at vi ikke mere kan gøre ting sammen.
– Meget dybsindigt. – Jeg mener det.
Du intellektualiserer alting. Du så en mulighed for at få et knald.
– Hvor får du den idé fra? – Du var mere tiltrukket af ham.
Vi er ikke tiltrukket af hinanden.
– Men lille Danny gav ikke afkast. – Meget interessant.
Og hvordan ville du "give afkast", lille Billy?
– Vil du virkelig vide det...? – Nej, glem det.
Først ville jeg made dig med mine peanutbutter–småkager...
Så ville jeg spille lidt U2. Måske din yndlingssang. Din og Keiths...
Den kunne vække hede minder... Så måske min berømte abeimitation!
Kvinder elsker mænd med humor.
Godnat, Alison, min gode gamle ven.
– Hvem er det? – Det er mig. Jeg vil tale med dig.
– Du har drukket! – Jeg har det fint.
Nej, Charles...
Dig og den fyr... Vi er stadig gift, og du boller med ham!
– Nu skal du gå. – Det tror jeg ikke...
Du legede med mig... Du lod, som om du holdt af mig.
– Gå, ellers ringer jeg til politiet. – Du har været i seng med ham, ikke?
Allerede den første aften! Bare for at få hævn over mig!
– Du skal få betalt...! – Giv slip.
Du er utaknemmelig og egoistisk, og jeg tilgiver dig ikke!
Du skred bare. Det var så pinligt. "Jeg ved ikke, hvor hun er..."
Intet brev... Ingenting! Det var så ydmygende!
– Forsvind ud af mit liv! – Du har brug for mig!
Du har brug for hjælp!
Tror du ikke, jeg er ligeglad med, hvad du mener om mig?
Du er ikke besværet værd... Du var et nul, da du traf mig!
Og nu er du et nul igen!
– Er alt i orden? Jeg hørte larm... – Lad mig være i fred, begge to!
Underligt...
Jeg kan ikke se nogen sej fyr. Undskyld, jeg må have en vogn.
Vent...
Jeg har skrevet et brev, og jeg vil helst gå uden en masse ståhej.
Hvorfor udsætter vi os selv for det her?
– Vi er søstre. – Det er en dårlig undskyldning.
Jeg lod dig forlade Shooter's. Jeg ville ødelægge festen.
Jeg havde ikke planlagt det, men da muligheden var der...
... kunne jeg ikke beherske mig. Jeg ville såre dig.
Det virkede.
Det er så enkelt: Jeg har altid villet være som dig.
Mor og far gav dig så meget opmærksomhed.
Men af mig forventede de intet.
Jeg husker bare, hvordan mor og far altid sagde:
"Hvad skal vi gøre med Sydney?"
Jeg måtte være dygtig for at få opmærksomhed.
Jeg hørte altid: "Hvorfor kan hun ikke være mere som Jane?"
Kan det ikke være lige meget? Vi er jo, som vi er.
Jeg skal nå flyet.
De bliver lykkelige, når de hører, at jeg har droppet endnu en skole.
Men nu har jeg et mål. Der er sikkert andre designere end Kay Beacon.
– Måske får branchen en ny designer. – Konkurrence er altid godt.
– Michael kan køre dig. – Nej, I har gjort nok.
Billy kører mig derud i sin taxi. Han har et lufthavnstilbud.
Farvel, Jane.
Jeg elsker dig, Syd.
I lige måde.
Du ignorerede Terrence, og mig talte du knap nok til. Hvad er der?
Skal vi tale om det på en søndag?
Jeg går ikke, før du har fortalt mig, hvad det handler om.
Hvis du absolut vil vide det, så skal jeg fortælle det.
Jeg er bange. Bange for at finde én selv.
Jeg holder mig i form. Gør alt det, man skal.
Jeg forbereder mig til noget, som jeg ikke tør lede efter.
Jeg ved, det ikke er let.
Ved du, hvad der skræmmer mig endnu mere?
At miste dig.
Tror du ikke også, at jeg er bange?
Det er et stort skridt, og det går så hurtigt. Jeg er ved at blive skør!
Men vi mister ikke det, vi har sammen.
Det bliver anderledes, når jeg er gift... men ingenting forsvinder.
– Er du lykkelig? – Hvis du glæder dig på mine vegne.
Det gør jeg.
– Hvad med en forlover? – Terrence tænker over det.
Jeg mente dig.
– En brud har ikke en forlover. – Så indfører vi det nu.
– Ja, til helvede med traditionerne! – Det er mit motto.
Kommer du for at vinke farvel? Det ligner dig ikke at være betænksom.
Jeg søger om skilsmisse.
Jeg tilgiver dig aldrig mere. Jeg vil videre med mit liv.
– Og den chance skylder du mig. – Skulle jeg skylde dig noget?
Nå, sådan! Mangler man lidt penge...?
Her har du, hvad jeg skylder dig.
Det er, hvad jeg altid betaler mine ludere.
Det er til Dem.
Mr Reynolds er en meget lille mand, der giver meget store drikkepenge.
Farvel, Charles.
– Laver du min bagefter? – Det koster dobbelt på søndage.
Charles er rejst hjem til New York, og jeg søger om skilsmisse.
– Tak for din tålmodighed. – Det var ikke let.
Det varer nok lidt, før jeg kaster mig ud i et fast forhold.
Bare jeg ikke mister min plads i køen.
Skal vi køre en tur langs kysten senere?
Det lyder fint.
Velkommen hjem.
Tekster: Pernille Landing Larsen www.sdimediagroup.www